LJUS I SKYMNINGEN
EN FILM AV AKI KAURISMÄKI
Maxim Gorkij, den store ryske berättaren -
levde ett mycket svårt liv.
Men Pjotr Tjajkovkij då? Gick och slängde sig i floden.
Bara en ung karl. Nå, han klarade sig i alla fall.
Men efter det var han som förbytt. - Vem är du att avgöra det? Tölp!
Än Tolstoj då? Greve och allt, men missförstådd.
Synd nog var det bara lillefar Tjechov -
som ville förstå oss, men strax då han lyckades, dog han ifrån oss.
Pusjkin, ser ni, där var en lymmel. Knappt född så var han redan död.
Annat var det med Gogol. Näsan hans kastar en skugga ännu.
Så inte ens solen syns en gång.
Inte ser man ens sin älsklings fönster.
Finns det vodka kvar? - Ja, nej. Vem vet?
Hur var namnet? - Koistinen.
Precis som tidigare.
Han har jobbat här i tre år nu. Lägg av.
Han får väl lära sig.
Hej.
Kom, så går vi och tar en pilsner.
Koistinen!
Har han varit på kvinnfolk igen?
En vodka.
Hej.
Försvinn!
Den där killen går nattskiftena.
Två knackkorvar.
Nog var det fan att jag blir gammal där.
Jag startar mitt eget bolag och kör dem från marknaden.
Tror du mig?
Visst tror jag dig. Har du supit igen?
"Koskinens bevakning"
"Förstklassig utrustning, den bästa man får för pengar"
Hur låter det? - Men du heter ju Koistinen.
Det är dumt att starta en firma under eget namn nuförtiden.
Gör man konkurs, är man färdig.
Jag snackade med några killar.
De har haft en massa bolag, så de vet.
Kompisarna på jobbet kommer med om jag ber dem.
Ett par, åtminstone...
I solskenet njuter skorpionen bland stenar eller i murars sprickor.
Men då det regnar och är kallt söker den sig helst inomhus.
Dess svans, en del av dess kropp ser ut som ett band av pärlor.
I dess slut sitter en giftig gadd.
Klorna är en fortsättning på dess käftar, liknande kräftsaxar.
Med dem kämpar skorpionen eller undersöker olika föremål...
Aktiebolaget måste registreras inom sex månader efter grundandet -
enligt bolagsstadgans registreringsparagraf.
Bolagskapitalet bör minst uppgå till den sammanlagda summan -
av aktiernas värde per de undertecknade grundarna -
inklusive sådan egendom som inom utsatt tid transformeras -
till aktiekapital enligt bolagsstadgans tolfte paragraf.
Tack.
En kaffe. -Två euro.
Är det ledigt här?
Du är säkert vakt, eller hur?
Syns det på kläderna?
Det är ganska kallt...så här års. - Så är det.
Varför satte du dig här? - Hur så?
Här finns gott om platser. - Du såg ut att sakna sällskap.
Jag? - Ja, det ser man.
Ser man?
Det beror på jobbet. Folk kommer inte just och pratar.
Nå, ni ser ganska tuffa ut.
Det är bara på ytan. Vi är också människor.
Och nu då? Ska vi gifta oss?
Varför inte? Men först borde vi bli bekanta. -Hur går det till?
Oftast bjuder mannen på träff, till exempel på bio.
Du blir säkert ofta utbjuden. - Det händer väl.
Vill du gå på bio? - När då?
Imorgon. I dag måste jag jobba.
Det passar fint.
Är hunden din?
Nej. Några typer har den.
De är ganska kraftiga.
Vems är hunden?
En whisky.
Är hunden där ute din? - Visst.
Vill du köpa den?
Den har stått där en vecka.
Utan vatten.
Det stämmer.
Vi går ut och pratar. Det är lugnare där.
Smaklig måltid.
Har du råd med allt det här?
Vad menar du? - Jag blir dyr för dig...
Jag har pengar om du undrar.
Jag tänker inte vara vakt hela livet. Det är tillfälligt.
Nu blev du sårad. Förlåt.
Vi kan gå på disco efteråt.
Jag kan lära dig.
Vad då? - Att dansa. Det är lätt.
Jag vet nog hur man rockar. Jag hade bara inte lust.
Det syns på dig att du har rock'n'rollen i blodet.
Vänta bara, du ska få se.
Ska vi träffas igen? - Vill du det?
Ring mig.
Du är då sent ute.
En lemonad.
Jag var på bio med min flickvän.
På det viset. Hur var filmen?
Bra. Rejält med spänning.
Det var ju bra.
Jag ska stänga nu. Du måste gå.
Nå? Berätta. - Allt är i ordning.
När träffas ni igen? - När som helst.
Bra.
Vad vill du med honom? Han är en sorglig krake.
Det ska du inte bry dig om.
Varför gör jag det här?
Annars måste du arbeta.
Ring ryssarna och bestäm ett möte.
Säg att snart håller vi öppet hus.
Nästa, var så god.
Säg mig... Koistinen...
Är ni någon sorts komiker? - Hur så?
Kom ni hit föt att muntra upp oss?
Vad är de här för papper? Avgångsbetyg från yrkesskolan.
Tror ni vi tänker låna er två hundra tusen -
utan garantier, utan några borgenärer?
Jag går själv i borgen för lånet.
Tills firman börjar bära sig och...
Garantier från fattiglappar som ni sätter vi inget värde på.
Men jag har ju konto hos er.
Jag för inte ens er ansökan vidare.
Den är förkastad.
Ni slösar bara min tid och er egen.
Packa er iväg.
Ni kan ta bakdörren.
Hejsan. - Hej.
Jag hade ledsamt efter dig. Låt mig följa med.
På min rond, menar du? - Ja, jag kan fönstershoppa lite.
Det går inte, det är förbjudet. Jag kan få sparken.
Säg då att du har arresterat mig.
Systemet är toppsäkert. Larmet slås på -
om dörren öppnas utan att man först har tryckt in koden -
men också om koden ges för sent.
Då antar datorn att karln har gått på en pilsner -
eller bara annars har smitit.
Längre kan du inte följa med.
De har bevakningskameror där inne.
Jag vill inte bli inblandad i något.
Och jag vill inte veta något.
Det gör du ju inte heller.
Du har strax skött din minimala del -
och sedan kan du glömma hela saken.
En vacker dag åker du fast.
Visst har branchen sina risker.
Men det här är bara en småsak jag gör som en väntjänst.
Och jag måste flirta med den där halvmesyren.
Inte länge till.
Du kan egentligen börja dra ner på värmen.
Fick du koderna?
Vill du åka någonstans över helgen?
Paris, Rom - vart som helst.
Du får bestämma. Alla städer är likadana.
Kom hit.
Ta en, de är färska.
Jag har en stek i ugnen.
Trevlig lägenhet.
Den är bara tillfällig.
Koistinen...
Vill du göra slut?
Mamma har blivit sjuk. Jag måste resa.
När då?
Nu, genast.
Jag ringer.
Du ser inte en tår men mitt hjärta gråter
Ingen sorg även om du går för att aldrig komma åter
Ännu en dag ska jag tårarna från mitt öga torka
om blott morgondagen ger mig kraft att orka
jag gav mitt hjärta mitt allt till dig
Men djupa sår i själen hade du blott att ge till mig...
Vänta. Jag ska bara stänga så hjälper jag dig hem.
Nå, Koistinen. Har du haft kvinna på sistone?
Släpp.
Vänta. Vi måste prata. - Om vad då?
Inte här. Vi åker någonstans. Har du din bil?
Koistinen kvitterar.
Hämtar du ett glas vatten?
Här är för mycket folk. Vi går och pratar i bilen.
Varför är monitorerna släckta?
Det är hos juveleraren!
De är inte släckta, de är sprayade.
Vems rond är det? - Koistinens.
Han kvitterade, men lämnade inte nycklarna.
Jag åker dit. Skicka några gubbar till.
Så ni minns inte varför ni var på bensinstation -
i andra ändan av stan mitt i skiftet?
Jag körde dit för att tanka.
Försäljaren sa att ni inte köpte bensin -
men att ni först inte var ensam. - Jag var ensam.
Och nycklarna? - Ingen aning.
Jag somnade. Jag hade druckit.
Vi fann ingen alkohol i ert blod.
Jag var trött.
Vem skyddar ni?
Inbrottet utfördes med era koder och nycklar.
Jag vet ingenting om något rån.
Hur som helst är det ni som döms för det.
Och bara ni om ni inte samarbetar.
Jag var ensam.
Jag somnade. Jag förlorade nycklarna.
Avslöja era medbrottslingar.
De har lämnat er att ta på er skulden ensam.
Ni blev utnyttjad.
Jag känner ingen.
Släng honom i buren.
Ni friges på grund av brist på bevis.
Ingen orsak att jubla för det.
En dag åker ni fast och döms.
Stick i väg nu.
Hej.
RÅNARNAS BYTE 200 000 EURO I SMYCKEN
INDUSTRIVAKT MISSTÄNKT MEDBROTTSLING
Fyra och nittio.
Sätt fart nu.
Varför det här också? - Nog känner du mig.
Jag för allting till en logisk konklusion.
Det är för sent att ångra sig nu. Du är redan inblandad.
Jag kom för att förklara och be om ursäkt.
Jaså.
Du vill inte lyssna på mig.
Nej.
Du måste väl gå nu igen.
Han talar. Han avslöjar mig.
Koistinen avslöjar dig aldrig.
Han är trogen som en hund, en sentimental idiot.
Min genialitet ligger i att jag förstår den saken.
Gå och ring.
För bort honom.
Svaranden, Seppo Ilmari Koistinen -
ska resa sig när domen kungörs.
Tingsrättens dom lyder följande:
Seppo Ilmari Koistinen döms härmed -
för medhjälp till grov stöld -
i Helsingfors den 16 maj år 2005 -
till ovillkorligt fängelse på två år.
Som bestraffad för första gången kan han söka ändring -
till villkorligt straff tidigast om tolv månader från och med du.
Koistinen hålls arresterad och transporteras omgående -
till Helsingfors centralfängelse för att avtjäna sitt straff.
En liten kaffe.
Rönnen dignar tung av höstens bär de lyser liksom blod så rött
Tranornas plog redan långt borta är ekot av deras sång har dött
Blottjag kunde följa med dem få till fjärran varma land
Men vinglös, ensam får jag stå på en ödslig, frusen strand
Stanna hos mig du nattens vind håll om mig i min sömn
Regnet blir till tårar på min kind jag dem ej känner i min dröm
På min sorgsna vandring möter jag mången annan på sin färd
Men jag söker blott henne varje dag som lyser upp min mörka värld
Följ mig.
Dörrarna stängs vid midnatt. Inget damsällskap är tillåtet.
Är chefen inne? - På kontoret.
Ni får sköta disken på prov.
Välkommen.
Jag ska visa er jobbet.
Koistinen.
Du är fri.
Du svarade aldrig på mitt brev.
Jag skulle hälsat på dig.
Jag ville inte.
Var bor du?
På ett härbärge.
Jag fick jobb.
Jag måste gå nu.
Koistinen.
Rum fem.
Vi går ut och tar en tobak.
Hurdant var det?
Man kom inte ut.
Alla dörrar var låsta.
Och nu då? Vad ska du göra nu?
Ingenting. Allt är slut.
Jag skämtade.
Bara jag kommer på fötter igen startar jag en bilservice.
Killen i grannkojen hade goda idéer.
Det är fint att du inte har förlorat hoppet.
Inte jag, nej.
Du måste gå nu.
Det är förbjudet att ha nattgäster.
Kommer du och hälsar på om du hinner?
Var så god.
Be hovmästaren komma hit.
Beklagar, men du berättade inte att du har suttit inne för stöld.
Ta de här.
För bort karln och ge honom en omgång.
Vi kan se till att han försvinner om du vill.
Men det kostar en aning.
Jag är affärsman, -
ingen mördare.
Inte för att han mår värst mycket bättre så här.
Du är ju den där vaktens vän? - Det är jag väl.
Han är i ganska uselt skick.
Var? - Jag ska visa dig.
Jag går och ringer efter hjälp.
Stanna här.
Du får inte dö.
Inte dör jag här.
PrimeText 2006